### Beslutninger:

Forslaget blev på byrådsmødet den 17. august 2022 henvist til Magistraten med henblik på at indgå i budgetdrøftelserne for 2023.

###

Alt for mange ender stadig i hjemløshed, misbrug eller begge dele. Derfor er der behov for at begynde at gentænke socialområdet.

Investeringer der hjælper hjemløse, og enten giver hjemløse bedre vilkår eller hjælper folk ud af hjemløshed er vigtige menneskelige investeringer, men det er også investeringer, der kan styrke kommunens økonomi. Forslagene i pakken kan derfor langt henad vejen ses som initiativer, der finansierer sig selv delvist eller kan finansieres gennem omprioriteringer i kommunen.

Housing first er en strategi, der kun virker, hvis den nødvendige hjælp til at fastholde boligen også følger med. En bostøtte er ikke altid nok, og alt for mange ender på gaden igen, enten fordi de ikke er i stand til at bo alene, eller fordi de ikke er i stand til at tage vare på den bolig, de bliver tildelt.

Derfor foreslår SF:

1. Mulighed for at visitere borgere til rengøringshjælp, i de tilfælde, hvor borgeren vurderes til ikke selv at være i stand til at varetage boligens renholdelse.

2. At der i et samarbejde mellem MSB og MTM undersøges muligheder for etablering af flere sociale boformer, feks udstykninger til tiny houses, mindre bofællesskaber og lignende, hvor der er mulighed for, at borgerne kan støtte hinanden i de daglige gøremål.

3. At der tages langt mere udgangspunkt i den enkelte borgers behov, når en borger visiteres til bolig, samt at det sikres, at der ikke kun er tilknyttet en bostøtte, men at de boligsociale arbejdere også inkluderes i at finde løsningerne for den enkelte borger.

For en del af de mennesker, der lever på gaden, er misbrug blevet en vej til selvmedicinering. Det fungerer som en virkelighedsflugt. En flugt fra et liv, man ikke kan overskue at være en del af. Og desværre er der meget langt til at kunne få hjælp i psykiatrien, til at kunne håndtere disse udfordringer, når man først er blevet afhængig af alkohol eller rusmidler.

Samtidig er det, at skulle have kontakt til sundhedsvæsnet en helt generel udfordring, når man hører til blandt de mest udsatte borgere.

Derfor foreslår SF:

4. At der afsættes midler til en gadepsykolog, der kan tilknyttes Værestedet i [adresse], hvor mange af de mest udsatte borgere kommer dagligt, således at der er en mulighed for at søge hjælp til at håndtere de psykiske udfordringer, når borgeren har brug for hjælpen, og inden det næste fix eller den næste flaske vodka bliver løsningen på problemerne.

5. At gadesygeplejerske teamet udvides med en gadelæge, da dette vil give bedre mulighed for at kunne visitere en borger til anden nødvendig behandling, med det samme behovet er der.

Statistisk er der for mange anbragte unge, der ender på gaden. De mangler et sikkerhedsnet, der kan gribe dem, når det bliver for uoverskueligt at skulle stå på egne ben. Samtidig er det et område, der ofte har været ramt af besparelser. Men besparelser kan også findes ved at afprøve andre løsninger.

Derfor foreslår SF:

6. At der skal være et øget fokus på netværksanbringelser frem for normale anbringelser, når det vurderes muligt. Der skal lyttes mere til, hvad den unge selv mener at have brug for, fremfor at andre tror de ved, hvad den unge har brug for – og en del af dette er anbringelse hos en i netværket, som den unge selv har været med til at vælge og har tillid til.

7. At der er øget fokus på, at der etableres et efterværn allerede inden den unge fylder 18, og at fokus i høj grad skal være på at sikre, at den unge har de nødvendige kompetencer til at stå på egne ben, og ikke mindst at kunne holde en bolig.

8. At der også efter de unge er fyldt 18, er mulighed for tilknytning og kontakt til relevant og kendt pædagogisk personale, så den unge ikke ender med at føle sig svigtet af systemet.

Misbrugsproblemer fører ofte til, at udsatte borgere ender i kriminalitet, og efterfølgende fængsles.

I fængslet vil der være mulighed for misbrugsbehandling, men når borgeren løslades, ender vedkommende igen på gaden, og uden andet netværk, end det kendte fra misbrugsmiljøet.

Dette fører ofte til, at borgeren igen ender i misbrug og kriminalitet, og for mange bliver både fængsel og misbrug som en svingdør, de konstant ryger ind og ud af.

Derfor foreslår SF:

9. At der afsættes midler til en misbrugsmentor ordning, med peer medarbejdere, der skal hjælpe med at forebygge, at unge ender i misbrug, men også hjælpe nyligt løsladte fortsat at holde sig ude af misbruget. Dette kan etableres i samarbejde med SAND og [adresse].

10. At der sættes fokus på, hvordan der kan skabes flere arbejdsfællesskaber på socialområdet, hvor det sociale frikort kan tages i brug – at have et arbejde at fokusere på, er et af de værktøjer, der har størst effekt i forhold til at undgå, at tidligere misbrugere ryger tilbage i misbrug igen.

11. At man i langt højere grad inddrager de civilsamfundsorganisationer, der er tæt på borgerne, i at være med til at finde løsningerne for den enkelte borger – hvad der virker for én, virker ikke nødvendigvis for en anden.

12. At der i samarbejde med relevante civilsamfundsorganisationer etableres et efterværn for de, der løslades fra fængslet, såfremt der er risiko for, at de ender tilbage på gaden.

Stillet af SF’s byrådsgruppe

Bo Poulsen, Maja Danielsen, Inger Lauridsen og Hjalte Clausen.