### Beslutningstema

Det skal i denne sag besluttes, under hvilke omstændigheder der evt. må opsættes solceller inden for kommunens erhvervsområder.

### Sagsfremstilling

Inden for udpegede byzoner eksisterer områder, der er udlagt som erhvervsområder.

Erhvervsområderne består i mange tilfælde af bygninger med store tagarealer.

Nogle tagarealer er egnede til opsætning af solceller. Andre kræver statiske beregninger og evt. forstærkninger for at kunne bære tekniske anlæg.

De forskellige lokalplaner eller byplanvedtægter, gældende for de respektive erhvervsområder, skitserer den tilladte bebyggelsesprocent, som er tilladt.

Den tilladte bebyggelsesprocent kan svinge mellem 30 og 60, alt efter alder på byplanvedtægt hhv. lokalplan og placeringen i byerne.

Flere erhvervsområder og erhvervsgrunde udnytter i dag ikke den fulde bebyggelsesprocent.

Dette giver anledning til konkrete henvendelser på udnyttelse af de resterende arealer, inden for den tilladte bebyggelsesprocent, til solceller hhv. VE-anlæg på terræn.

Solcellerne på terræn, kan opsættes som lav bebyggelse i ca. 1,5 meters højde på små stativer, der placeres på jorden.

Solceller som vi kender dem i de 21 projekter, der er under planlægning eller er planlagt, opsættes med en bygningshøjde på 3,5-4 meter.

Der findes flere tekniske løsninger til anvendelse af den producerede energi.

Her nævnes en del af løsningerne:

* Produktion af elektricitet til direkte salg via det kollektive net
* Produktion af elektricitet, der tilsluttes et batterianlæg, med det formål at fungere som netstabilisering og salg af elektricitet, når det kollektive net mangler VE-energi eller priserne er mere gunstige
* Produktion af elektricitet til eget forbrug i egen produktion via direkte linjer eller interne forbindelser

I nogle tilfælde vil en økonomisk gevinst af den producerede VE-energi kunne skabe motivation for renovering af eksisterende bygninger på grunden.

Såfremt der ikke er et specifikt forbud i lokalplanen eller byplanvedtægt, må der opsættes solceller på eksisterende tagarealer, uagtet hensigt med produktionen. Lokalplanen regulerer, hvordan arealet anvendes. Lokalplanen kan ikke efterfølgende regulere, hvordan solcelleanlæg fremtidigt forbindes eller benyttes.

Ud fra ovenstående findes det relevant at beslutte, hvilken praksis forvaltningen skal følge i forbindelse med dispensation til opsætning af VE-anlæg på land inden for kommunens industriområder.

Praksis 1

- Der må altid opsættes solceller på terræn på overskydende erhvervsarealer og inden for den tilladte bebyggelsesprocent, i henhold til gældende lokalplan hhv. byplanvedtægt.

Praksis 2

- Der må opsættes solceller på terræn, når elektriciteten har andre formål end direkte salg, så længe lokalplanen eller byplanvedtægten tillader det. Andre formål kan være netstabilisering eller oplagring til senere salg.

Praksis 3

- Der må opsættes solceller på terræn, når elektriciteten sendes i egen installation via direkte linjer eller interne forbindelser med det formål at bidrage til selvforsyningsgraden. Under forudsætning af at lokalplanen eller byplanvedtægten tillader det.

Praksis 4

- Der må ikke opsættes solceller i industriområder, pånær hvis de er placeret på eksisterende tagarealer og iht. til gældende lokalplan eller byplanvedtægt.

### Lovgrundlag

Planloven

### Indstilling Direktionen indstiller,

|  |  |
| --- | --- |
| at | der planlægges ud fra scenarie 3, og |
| at | sagen videresendes til Økonomiudvalget og Kommunalbestyrelsen. |

### Beslutning

Indstillingen anbefales ikke, med den bemærkning, at Teknik- og Miljøudvalget anbefaler praksis 4.

George Poulsen deltog ikke i mødet.