### 5.      Orientering om reglerne vedrørende vedligeholdelse af private fællesveje

**Åbent**

Sagsnr.: 326-2017-22328       J.nr.: 05.02.02           Dokumentnr.:
326-2017-162048

**Sagstype**

Orientering.

**Resume og sagens baggrund**

På seneste møde ønskede Teknik- og Miljøudvalget en
orientering om regler og procedurer i forhold til vedligeholdelse af private
fællesveje.

**Indstillinger**

Chefen for Vej, Ejendom og Affald indstiller, at
orienteringen tages til efterretning.

**Behandling**

Teknik- og Miljøudvalget.

**Sagsfremstilling**

*Lov om private fællesveje
(privatvejsloven)*

Private fællesveje, udlagte private fællesveje og private
fællesstier er omfattet af Lov om private fællesveje, jf. lov om private
fællesveje § 2.

Loven skal blandt andet medvirke til at sikre, at private
fællesveje er indrettet teknisk forsvarligt, at vejene er i god og forsvarlig
stand i forhold til færdslen på vejene, og at almene offentlige hensyn i øvrigt
tilgodeses i forbindelse med private fællesveje i byer.

De offentlige hensyn varetages af kommunalbestyrelsen, der
er forvaltningsmyndighed (vejmyndighed) for private fællesveje og private
fællesstier, jf. § 1.

*Istandsættelse og vedligeholdelse*

Udgangspunktet for anvendelsen og driften af private
fællesveje er, at det som udgangspunkt beror på privatretlige aftaler eller
overenskomster om, hvordan vejen skal istandsættes eller vedligeholdes. Det er
da også almindeligt, at der er fastsat bestemmelser herom i servitutter og
Tove Bruun med videre.

Kommunen kan derfor ikke tage stilling til en række juridiske
spørgsmål, men må henvise til andre myndigheder (retsinstanser). For eksempel
hører spørgsmål om vej- og færdselsrettigheder og fortolkning af privatretlige
aftaler om vedligeholdelse under domstolene, og eventuelle spørgsmål om
ophævelse af forældede servitutbestemmelser om vejvedligeholdelse hører under
taksationsmyndighederne.

Det er et særligt problem, hvis en eventuel uenighed om
vejret fører til tvivl om, hvorvidt der overhovedet er tale om privat
fællesvej. Det kan der være tale om, hvis ejeren af den ejendom, hvorpå vejen
er ligger, ikke vil anerkende, at nogen anden grundejer har vejret til vejen.

Privatvejsloven indeholder også bestemmelser om
istandsættelse og vedligeholdelse af private fællesveje, herunder om forholdet
mellem loven og privatretslige bestemmelser. Disse bestemmelser bruges typisk i
tilfælde, hvor der ikke er en aftale om vedligeholdelsen, hvor aftaleretlige
retsgrundlag for vedligeholdelsen er utilstrækkelige eller ændrede, eller hvis
der opstår uenighed herom.

Bestemmelserne giver vejmyndigheden (kommunen) mulighed for
at afgøre, hvordan vejen skal istandsættes. Det vil sige, at kommunen kan
træffe afgørelse om udførelse af arbejder, som er nødvendige for, at vejen er i
god og forsvarlig stand i forhold til færdslens art og omfang på vejen. Kun for
sådanne arbejder kan kommunen fordele arbejderne eller udgifterne.

Når kommunen skal vurdere vejens stand, er udgangspunktet
derfor den færdsel, der er på vejen. Er der mangler, må kommunen vurdere, om
der er behov for at gennemføre istandsættelses- eller forbedringsarbejder for
at bringe vejen i en forsvarlig stand i forhold til den færdsel, der udøves. Et
krav om for eksempel asfaltering forudsætter, at det kan begrundes ud fra
færdslens art og mængde.

Kommunen kan kun kræve en vej istandsat (og udvidet) inden
for den udlagte vejbredde, som vejejeren anerkender er taget i brug.

Privatvejsloven har to regelsæt. Et for private fællesvej på
landet, landreglerne, og et for private fællesveje i
byer og bymæssige områder, byreglerne. Veje i sommerhusområder administreres
efter byreglerne.

Reglerne bliver gennemgået i **bilag
1**.

**Økonomiske konsekvenser**

Ingen økonomiske konsekvenser.

**Bilag**

|  |  |
| --- | --- |
| Bilag 1. | 326-2017-174931 |